Hvad laver hun?
Hun skulle tage tid på beregningerne
på nøjagtig dette tidspunkt på året.
Dette tidspunkt på året? Hvad forskel gør det?
Hun sagde noget om solens...
Øh... ærlig talt hørte jeg ikke efter.
Virkelig?
Carter?
Vi er der næsten. Lige nu bringer den direkte linje mellem P2X-555
og Jorden os inden for 112.630 kilometers afstand fra solen.
Jeg opdaterer afdriften for at tage
tyngdevridningen af rum-tid med.
Det ved vi! Af sted.
Javel.
Du kan begynde opkaldet.
Sir?
- Hvordan har hånden det? - Det gør ondt, men det er i orden. Tak.
Sparre et indkodet.
Tag denne besked med.
Behold den i lommen, indtil I når frem.
Det forklarer sig selv.
Sparre to indkodet.
- Er alt i orden? - Alt er fint.
- Sparre tre indkodet. - Tid til afgang, kaptajn.
Javel.
Sparre fire indkodet.
Sparre fem indkodet.
Nå! Allerede klar?
Sparre seks indkodet.
Sparre syv indkodet.
Hvad i...
- Så I det? - Øh, Jack, så du det?
Kaptajn Carter, hvor er vi?
Det ved jeg ikke. Jeg troede, vi var i det gamle portrum.
Det minder i mistænkelig grad om enden på et Titan-missil.
Klar til prøveafbrænding om 20 sekunder.
- Hvad er en prøveafbrænding? - Lige hvad det lyder som.
Nogen idéer?
Afbryd!
Femten sekunder.
Afbryd!
Klar til antænding.
- Afbryd! - Ti,
ni, otte, syv
seks,
fem,
fire, tre,
to, et...
...antænding.
Hvordan vidste du, det ville virke?
Det gjorde jeg ikke.
Hænderne på hovedet! Ned på knæ!
STARGATE SG-1
Hvem er I? Hvordan er I kommet ind på anlægget?
- Hvad for et anlæg? - Svar på spørgsmålet!
Sig ikke noget. Det er portrummet.
- Klap i! - Vi er stadig i Cheyenne Mountain.
Den næste, der åbner munden, bliver skudt!
- Tag dem til forvaringsrummet. - Javel.
Nej, tag mig til kommandohavende.
Majoren vil have det hele stuvet til transport.
Hvad er det?
Jeg har ordre på at glemme, at jeg så det.
Så jeg ved ikke, hvad De snakker om.
Tak, sergent.
HJÆLP DEM
10. AUGUSTI 9.15 11. AUGUSTI 18.03
Jeg tror, vi er rejst omkring 30 år tilbage i tiden.
Jeg tror, vi er i begge tidsrammer på samme tid,
så stjerneporten var der det ene øjeblik og væk det næste.
En lille regnefejl, kaptajn?
Jeg beklager. Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Få os hjem, så glemmer vi, at det skete.
Eller få os hjem, før vi tog af sted, så sker det ikke.
Tænk over det.
Vi er de første mennesker, der rejser i tiden, så vidt vi ved.
Tænk på, hvad vi kunne, hvis vi kan finde ud af at gøre det igen.
Vi kunne besøge Babylon.
Vi kunne se Den kinesiske mur blive bygget!
Eller forhindre beklagelige hændelser.
Nej! Det er netop, hvad vi ikke kan.
Hvorfor ikke?
På grund af bedstefar-paradokset.
Hvis man myrder sin bedstefar, bliver ens far aldrig født.
Så hvis vi ændrer vore egen fortid...
Kunne vi ændre vores verden på måder, vi ikke kan forestille os.
Vi kunne ophøre med at eksistere, sammen med alt og alle vi kender.
Jeg er ikke del af jeres verdens historie.
Men når de finder ud af goa'uld-truslen,
åbner de måske aldrig stjerneporten.
I så fald mødes vi aldrig,
og du bliver Apophis' militære leder igen.
Jeg forstår.
Så... vi fortæller dem ikke om goa'ulderne.
Hvordan forklarer vi den goa'uld-larve, som Teal'c bærer?
Vores våben, vores portåbnere?
Ret mig, hvis jeg tager fejl,
men har vi ikke allerede ændret historien ved at være her?
Vi må koncentrere os om at begrænse skaden.
I det mindste ødelægge vores våben og teknologi.
- Det bliver lidt svært. - Vi kan også tie stille om...
...hvem vi er, og vi er fra.
Det er et tophemmeligt anlæg.
Anonymitet er ikke populær her.
Vi kan ikke sige, vi er fra fremtiden.
Selv hvis...
"ER I SOVJETISKE SPIONER?"
"NEJ."
Daniel?
Han spurgte, om vi var sovjetspioner. Jeg...
Kom med mig.
Selvfølgelig.
Det kan du tro.
Jeg er major Robert Thornbird.
Og du er?
Kaptajn James T. Kirk fra stjerneskibet Enterprise.
Kadaverskiltet siger noget andet.
Det lyver.
Din amerikanske accent er imponerende, mr. Kirk.
Før vi sender jeg væk,
til hvor de end tager sig af spioner som jer,
vil jeg tale med jer.
Jeres indtrængen på mit øvelsesområde
vil være belastende for mit generalieblad.
Øvelsesområde?
Du tror vel ikke, vi affyrer et rigtigt missil 28 etager inde i et bjerg?
Hør, du har vel ikke dagens dato...
Hvad var det for et våben, I brugte?
Våben?
Vores kameraer så en slags våben.
Det er svært at sige.
En statshemmelighed?
Nej, bare svært at udtale.
Min regering ser ikke lyst på
spioner i dets mest sikrede anlæg.
Det gør jeg heller ikke.
Åh...
Bob... Må jeg kalde dig Bob?
Selvom I intet opnåede.
Medmindre det var, hvad vi ville opnå.
Kirk, du kan tale med mig eller med CIA.
Godt.
Lad mig være ærlig, Bob.
Jeg hedder ikke Kirk.
Jeg hedder Skywalker. Luke Skywalker.
Stadig ingen tegn på SG-1. De nåede aldrig frem til P2X-555.
Udmærket.
SG-5 må fuldende deres mission.
Hvad gør vi med SG-1, om jeg må spørge?
De er derude et sted. Forhåbentlig finder de tilbage.
Bør vi ikke starte en eftersøgning?
Det er desværre en mission, de er alene om.
Javel.
I ER SNART I ALBUQUERQUE BESØG MIKES LÆDERVARECENTER
Jeg ved ikke, hvor vi har kurs mod.
De vil dele os op. Vi har ikke megen tid til...
At flygte og leve resten livet uden at påvirke historien.
Eller...
Jeg kan ikke tænke på noget "eller" lige nu.
- Intet "eller"? - Der er et "eller".
De kan ikke få noget til at ske, bare fordi De ønsker det.
Kaptajn, hvor der er vilje, er der en "eller".
En vej.
Hvis jeg bliver på kloden,
bliver jeg til sidst overtaget af min modne symbiote.
Jeg holder øje. Du hjælper chaufføren.
- Punktering? - Det var mig, der arrangerede det.
Før jeg kan gøre, hvad jeg bliver bedt om i beskeden,
må jeg vide, hvem I er, og hvem I fik den af.
Åh, gud!
Jeg hedder Samantha Carter, og du gav mig beskeden.
General Hammond gav mig en besked
og bad mig beholde den i lommen, indtil jeg nåede frem.
Den er henvendt til mig. Med min håndskrift.
Hvad står der?
"Hjælp dem."
At hjælpe jer fører til en krigsret, så jeg vil vide, hvorfor jeg skulle det.
Fordi det er din idé.
Selvom du får den om 30 år.
Hvad?
Jeg ved, det er svært at forstå,
men vi er rejst så langt tilbage i tiden.
- Desværre. Jeg kan ikke hjælpe jer. - Vent!
Vi kan... vi kan bevise det.
- Hvilken dato er det? - 4. august.
1969.
- 69. Hvad skete der i 69? - Landingen på månen.
Det var for et par uger siden.
Hele verden kender til det.
Men du så det fra din fars sygeseng på hospitalet,
to dage efter hans første hjerteslag.
- Hvor vidste I det fra? - Fordi vi kender dig.
Vi vil lære dig at kende.
Du besluttede, at vi behøvede hjælp for 30 år siden.
Ellers ville du ikke stå der med den seddel.
Vil du så lytte til dig selv... eller ikke?
- To mænd, inklusive chaufføren. - Tak.
Undskyld, frøken. Gjorde det ondt?
Jeg er kaptajn.
Og det er i orden, løjtnant.
Øh... må jeg se den besked?
Vi vil ikke såre nogen, men vi må slå de fyre ud.
Kan den bruges?
Tilkald hjælp.
De farlige udenlandske agenter, du bevogter,
har uforklarligt befriet sig selv.
Hjælp!
- Hvor er resten af vores grej? - I en anden bil af sikkerhedshensyn.
- De skulle være lige bag os. - Godt. Ned på jorden. Af sted!
Er alt, hvad I konfiskerede fra os i de to kasser?
- Bortset fra strålepistolen, ja. - Godt.
Pas på.
Din major et eller andet har videobånd af den her i aktion.
Øh, ja. Det var i kasserne sammen med alt det andet.
Godt.
- Har du nogen kontanter? - Øh, ja.
- Jeg har nok lidt. - Det var godt.
Du får dem igen. Med rente.
Du må holde alt, du har set, og alt vi har sagt, hemmeligt.
- I resten af livet. - General Hammond.
Det kan jeg lyden af.
Hvad vil I gøre nu?
Det er bedst for dig ikke at vide det.
Men du skal vide,
at jeg forhindrer, at du kommer for en krigsret.
Vi må komme af den vej her. Finde motorvejen.
- Hvad er planen så? - At finde stjerneporten.
- Er det planen? - Elegant i al sin enkelhed, ikke?
Og hvis vi ikke finder stjerneporten?
- Der er en i Antarktis. - Antarktis! Sikken fabelagtig plan.
Hvis vi finder stjerneporten, hvordan kommer vi frem i tid?
Det står alt sammen i beskeden.
Ikke også!
Øh, nej.
Nej?
Der står ikke, hvordan vi kommer tilbage. Ikke åbenlyst.
"Hjælp dem."
"10. august, 9.15. 11. august, 18.03."
Det er hjælpsomt.
Han var bevidst kryptisk for ikke at risikere at ændre sin egen historie.
10. august. Det er kryptisk.
Det betyder bare, at der vil ske noget klokken 9.15.
Og det vil ske igen klokken 18.03 den næste dag.
Vi må finde ud af, hvad det er.
Nemlig.
Corvette gik ned, da de fik det karosseri. De var ellers seje.
Faktisk var jeg fire et halvt i '69.
Carter, stik tomlen ud.
Vi burde tage til New York.
Hvorfor?
Det er, hvor Catherine boede eller bor.
Hun er den eneste uden for forsvaret,
som måske kender stjerneporten. Hun siger det ikke i telefonen.
Daniel, det går ikke.
For at bevare vores fortid skal Catherine først møde dig om mange år.
Så forklæder vi os.
Vi lader som om vi er... udlændinge.
- Hvordan det? - Jeg taler 23 sprog. Vælg et.
Hun begyndte som forsker sidst i 60'erne.
Måske var det os, der gav hende idéen.
Den metode virker ikke effektiv.
Teal'c. Teal'c!
Hvad tænker du på?
Det er effektivt, O'Neill.
Hej! Vi ville have standset, mand.
Hej. Vi har benzinpenge. Hvor skal I hen?
Staten New York, til en stor koncert. Hvor skal I hen.
New York. Østpå.
Hop ind.
Sid her foran med mig, bror. Det er fedt.
Jeg hedder Michael.
Jeg må ikke afsløre min identitet.
Langt ude!
- Goddag. - Hej.
Hvad har I så gjort?
Vi har ikke, øh...
...vi har ikke gjort noget.
Vi har et lille problem med...
...borgerskabet.
Det kan jeg forholde mig til.
Hvis I kan tage os til New York...
Jeg er vild med dit hår.
Tak.
Hør, vi kunne godt bruge noget billigt tøj.
Hvis I ser et sted med billigt tøj, skal I standse.
Ingen sag!
Så, øh...
...din ting, den der ting...
...hvad symboliserer den? Fred?
Trælbinding af falske guder.
Fedt nok!
Nå, øh, er den lavet af...
- Tal ikke mere om det. - Jeg er med!
Det er fedt.
Er I deserteret?
Hey, det er i orden.
Efter koncerten vil mig og Jenny
måske køre over grænsen til Canada.
Hvorfor det?
Du ved det, mand. Krigen.
Krigen med Canada?
Nej.
EAST 66
Udbrud.
- Hvad? - Der er kun den forklaring.
- Vi er her på grund af et soludbrud. - Ikke en fejl i dine beregninger?
Det tror jeg ikke.
Efter Abydos-missionen, da porten ikke virkede,
undersøgte jeg andre anvendelser, heriblandt tidsrejser.
- Hvad fandt du ud af? - Det her.
Hvad hvis der sker et kæmpe soludbrud,
netop mens vi rejste mellem Jorden og en anden stjerneport?
Hvis ormehullet kom tættere på solen
på grund af udbruddets magnetfelt,
kunne tyngdekraftøgelsen skyde os tilbage til Jorden.
Hvorfor har vi ikke prøvet før?
Fordi udbrud er umulige at forudsige.
Lyset er undervejs i flere minutter,
og når et udbrud er bekræftet, er det allerede for sent.
Hvis de er umulige at forudsige, hvordan kommer vi så hjem?
10. august, 9.15. Det står i beskeden.
- Er det tidspunktet for næste udbrud? - Ja.
General Hammond har regnet det ud med min forskning.
Måske var det derfor, han bad dig undersøge det.
Han fandt to udbrud i august 1969, som kunne sende os hjem.
General Hammond, din gamle...
Hej.
Suppe?
Hvem er I?
Kom, få noget at spise.
Rejse mellem Jorden og hvor? Hvad er det for noget?
- Da jeg sagde det, forestillede jeg... - Det tror jeg ikke.
I sagde, I havde problemer med borgerskabet.
Og...
...det har vi.
- Det har vi. - Ikke borgerskabet...
...på denne planet.
Det passer, Michael.
Vi kom til Jorden for at gemme os blandt jer for lang tid siden.
Fra en galakse langt, langt væk.
Men nu skal vi hjem. Og I skal hjælpe os.
Hvordan?
Vi skal være et sted, der hedder New York, i morgen.
Jeg ved snart ikke, mand.
Det er i orden.
Det er da løgn!
Det er faktisk ganske sandt. Det er vores behov for hjælp også.
Vi må hjælpe dem med at komme hjem.
Okay. Vi gør det.
NIXON PÅ FERIE I DET HVIDE SOMMERHUS
SHARON TATE OG FIRE ANDRE MYRDET
OBSERVATORIUM
Husk at bruge brint-alfa solfilteret.
- Ellers brænder jeg øjnene. - Held og lykke.
Ja!
Vi har én chance til at bevise Carters teori.
Lav ikke lort i det, Jack.
Er astronomi ikke en af dine hobbyer, O'Neill?
Ikke i den målestok.
Lad os få åbnet den kuppel.
Min far sagde aldrig, Heinrich Gruber havde en søn.
Jeg var lille, da de stadig arbejdede sammen, men...
...mein Vater talte tit om dein Vater
som en af de i verden, han kunne stole på.
Før vi fortsætter, må jeg spørge,
hvad der var så vigtigt, at det ikke kunne diskuteres i telefonen?
Mein far mener, der må have været en anden genstand
ved den, som dein Vater fandt i 1928.
"HVAD KENDER DU TIL DET?"
Han omtalte den i sine noter som en "døråbning til himmelen".
"VI HAR ET BRUDSTYKKE AF EN DÆKSTEN
MED NOGLE AF DE SAMME TEGN,
SOM PÅ DEN, DER BLEV UDGRAVET,
MEN DER VAR INTET UNDER DEN."
Fandt I kun et brudstykke? Intet nedenunder?
Genstanden var allerede fjernet.
Vi vidste, der måtte være en anordning
til at styre ringen med.
Jeg ved, at det er yderst følsomt, men...
Forklarede din far nogensinde,
hvad slags arbejde han udførte i 1945?
Kun at det amerikanske militær
havde den fejlopfattelse,
at anordningen, dein far opdagede,
kunne tjene et
dystert militært formål.
Men jeg svor at holde det hemmeligt.
- Der skete en ulykke. - Ernest Littlefield.
Efter krigen fik min far og jeg besked på aldrig at omtale det igen.
Den er ganske enkelt låst inde.
Og... kan du ikke fortælle mig hvor?
I et gammelt våbenlager i Washington, hvor den samler støv.
Men det er omsonst.
Militæret vil ikke engang indrømme dens eksistens.
Ved du, hvilket våbenlager?
Godt. Om lidt ved vi, om vi kan komme tilbage.
Hvad hvis vi ikke kan, O'Neill?
Så må vi vel blive her.
Godt. Nu begynder forestillingen.
Broder Teal'c,
præcis klokken 18.03 i morgen
skal vi hjem.
- Nå? - Din teori er bekræftet.
Hvor skal vi være til udbruddet i morgen?
Washington, DC.
Vi er næsten fremme. Vi skal finde en kraftkilde med det samme.
Det vil vi.
Hør, jeg må bare sige det her.
I to har været utrolig...
Hippe.
Hippe er vist lige ordet.
Vor verdens folk bliver meget taknemmelige.
- Ikke borgerskabet, vel at mærke. - Nej, ikke dem.
Hvad vi vil sige er, at vi skal tage resten af turen alene.
Hvorfor?
- Fordi det er farligt. - Vi vil have, I tager os med jer.
- Det kan vi ikke. - Men I skylder os.
Ja, vi gør. Vi skylder jer meget.
Men I hører til her.
Stol på mig, det er gode tider.
Michael er blevet indkaldt.
Vi ville bare til koncerten først. Et sidste knald.
Men hvis vi tog med jer...
Jeg vil ikke dræbe nogen.
- Michael... - De må ikke sige noget!
Han skal selv beslutte sig.
Vi kan gå resten af vejen herfra.
Vi må gå.
Det gør mig ondt.
ADVARSEL
Vi holder på jeres hemmelighed.
Det ved jeg. Tak.
Pas på jer selv.
Hvorhen?
Den vej vi kom fra, via P2X-555.
Hvordan ved du, vi kan rejse frem i tiden?
Hammond må have valgt udbrud på den modsatte side af solen.
Solens rotationsforskel vil sende os frem i stedet for tilbage.
Vi må stole på ham. Vi er 15 minutter fra vores eneste chance!
Og vi har ikke fundet en kraftkilde...
Hvor megen kraft?
Bliv ved!
I der, stands!
Vi må af sted.
Timingen skal være nøjagtig. Bare et par sekunder til.
Det er tæt nok på. Af sted!
Ned!
Tante Em?
- Tante Em? - Hvor er de alle sammen?
Hej, Jack.
Teal'c.
Daniel?
Jeg genkendte dig knap med hår på.
Kender...
Kender vi dig?
Sam vil genkende mig. Kom nærmere.
Åh, gud! Cassandra!
Min kære Sam!
Undskyld mig.
- Hvem er det? - Cassandra.
- Cassie er 13 år gammel. - Ikke længere, Jack.
Jeg har faktisk ventet på jer hele mit liv.
I gik i stjerneporten et par sekunder for tidligt,
så soludbruddet smed jer langt ind i fremtiden.
Jeg er skal sende jer tilbage, hvor I hører til.
- Hvordan vidste du, at vi kom? - Da jeg blev gammel nok til at forstå,
forklarede Sam, hvad der skete, og at jeg skulle sende jer hjem.
En selvopfyldende profeti?
Jeg vil gerne være sammen med jer, men timingen skal være præcis.
- I må af sted. - Men der er så meget, du...
Du ved, jeg ikke kan.
Lad mig fortælle jer det her.
Jeres rejse er kun lige begyndt.
Rejsende ankommer, sir.
- Det er SG-1! - Åbn irisen.
Ja!
Vi er hjemme.
Takket være en kvik ung løjtnant Hammond.
Hvordan vidste De det?
Som løjtnant skulle jeg eskortere fire folk fra Cheyenne Mountain.
I lommen på den ene fandt jeg en seddel med mit navn.
Jeg fulgte selvfølgelig instrukserne.
- Vidste De, hvornår De skulle give den? - Ikke før jeg så snittet på din hånd.
Husker du, da jeg tog håndjernene af?
Så har De ventet på, at det her skulle ske.
Siden vi mødtes. Jeg var lige ved ikke at lade jer rejse.
Men så ville De have ændret Deres egen historie.
Det bliver en lang afrapportering. Vi begynder om en time.
Javel.
For resten, oberst...
...med rente skylder du mig 539,50 dollar.
Javel.